Пенчо Славейков
Тихо вее вечерна прохлада…

chitanka.info

Тихо вее вечерна прохлада

и полека мрака нощен пада,

всичко веч прибира се за сън.

Трепнаха звездици в небесата.

Из полето нейде от чердата

се зачува тих, залутан звън.

Пъпчиците към земя привеждат,

морни, росно чело и изглеждат

как се мило милва лист со лист…

Дневна скръб в душа се притаява,

и сърцето с кротост упоява

аромата нощен, благ и чист.

Издание:

П. П. Славейков, Събрани съчинения в осем тома, том 1. Български писател, С. 1958

П. П. Славейков, Съчинения. Том II. Лирика. Фигура, С. 2003.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.